Tårerne begyndte bare at trille ned af kinderne på mig da jeg fortalte hende det.. hun virkede nu meget sød meeeen.. ikke engang lægen q sige ordet "herpes".. Hun sagde "det".. og "det" er et virus.. meget professionelt..:/ Følte lidt hun dømte mig.. Især da hun spurgte hvad for en prævention jeg bruger.. som om at jeg sq da bare tænke mig lidt bedre om og være mere ansvarlig! Jeg skal hente en tbl kur om et par timer.. skal tage 5 tbl, 5 gange om dagen.. Hvad for et præparat det er.. det ved jeg ikke.. ej heller hvad jeg skal gøre hvis jeg får et udbrud igen.. Så må jeg vel en tur forbi lægen igen, og ydmyge mig selv endnu en gang..
Jeg har læst lidt på denne site de sidste par dage, og det har hjulpet mig rigtig meget, til at vide at det ikke er "the end of the world" og det er en ganske alm. og udbredt sygdom.. en lorte sygdom.. men en alm. en.. Og det nok skal gå det hele! Alligevel kan jeg ikke helt lade vær med at at føle mig lidt ulækker..dum.. meget utiltrækkende.. og føler at folk kan se på mig at jeg har det.. Tanken om at skulle fortælle en ny partner at jeg har det.. Det tør jeg slet ikke tænke på.. Nu har jeg levet i cølibat i et ½ år, så kan man vel ligeså godt fortsætte
![Wink ;)](./images/smilies/icon_e_wink.gif)
Nogle der kan komme med nogle positive tanker så alt ikke ser så nedern ud lige pt??
God start på 2012 btw!