af Gæst » 3. mar 2014, 12:01
Jeg følger lige spændt med her, for jeg oplever det samme som dig - dog "kun" i perioder, ikke konstant. Men det er såmænd slemt nok. Synes dog ikke, jeg oplever et udbrud efterfølgende, og oplever heller ikke rigtigt sårene.. Men mit kommer som regel lige under ballen og kører rundt i lår-/lændområdet i et par dage. P.t. er jeg igen ramt, og denne gang synes jeg, det varer længere tid end ellers (startede i fredags). Lige efter det første udbrud døjede jeg meget med det på baller/baglår, og ja, det føles som om, man er blevet solskoldet, og at huden er ekstra følsom i netop det område - ubehageligt er det. Jeg var også ved lægen med det, fordi jeg nogle måneder efter det første udbrud oplevede konstante smerter i både arme og ben. Diffuse smerter, som kørte rundt i kroppen på mig - lidt a la vokseværk faktisk. Og det varede i 2 mdr. Lægen var meget afvisende over for, at det kunne hænge sammen med herpes, men som jeg ser det, er der en træls tendens til at negligere denne pokkers dumme sygdom. Jeg blev faktisk meget angst, da lægen afviste det, for så tænker man på, hvad det ellers kan være..
Nu er jeg desværre ikke ret meget i tvivl om, at det hænger sammen med herpes, og for mig giver det også meget god mening, når det netop er en infektion, der manifesterer sig i nerverødderne. Jeg har haft sygdommen i et halvt års tid, og har fået medicin 2 gange - den ene gang er jeg usikker på, var nødvendig, men der panikkede jeg ved det mindste tegn og skulle bare have noget af frygt for, det skulle blive ligeså slemt som første gang. Det har jeg heldigvis ikke oplevet, og nu tager jeg ikke medicin for det. Efter min overbevisning tror jeg på, det er bedst at lade det brænde igennem det første stykke tid, så man får muligheden for at danne antistoffer.
Anyway, for at forsøge at komme med lidt positiv respons, du rent faktisk måske kan bruge til noget
Jeg synes, smerterne reduceres ved motion. Det er svært at komme afsted, fordi man har allermest lyst til at blive under dynen, men for mig gør det altså, at de går i ro. Endvidere prøver jeg så vidt muligt at spise vitaminpiller og fiskeolie hver dag. Jeg har også snakket med en sygeplejerske, jeg kender personligt, at hun har sagt, at man godt kan opleve sådanne smerter efter en virusinfektion, men mente, normalen var nogle mdr. Så dit har jo varet lidt længere.. men måske er der håb, når du kommer lidt længere i processen? Tænker i hvert fald, det er vigtigt at holde håbet oppe om, at det nok skal blive bedre, selvom det til tider er svært
![Smile :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
Jeg følger lige spændt med her, for jeg oplever det samme som dig - dog "kun" i perioder, ikke konstant. Men det er såmænd slemt nok. Synes dog ikke, jeg oplever et udbrud efterfølgende, og oplever heller ikke rigtigt sårene.. Men mit kommer som regel lige under ballen og kører rundt i lår-/lændområdet i et par dage. P.t. er jeg igen ramt, og denne gang synes jeg, det varer længere tid end ellers (startede i fredags). Lige efter det første udbrud døjede jeg meget med det på baller/baglår, og ja, det føles som om, man er blevet solskoldet, og at huden er ekstra følsom i netop det område - ubehageligt er det. Jeg var også ved lægen med det, fordi jeg nogle måneder efter det første udbrud oplevede konstante smerter i både arme og ben. Diffuse smerter, som kørte rundt i kroppen på mig - lidt a la vokseværk faktisk. Og det varede i 2 mdr. Lægen var meget afvisende over for, at det kunne hænge sammen med herpes, men som jeg ser det, er der en træls tendens til at negligere denne pokkers dumme sygdom. Jeg blev faktisk meget angst, da lægen afviste det, for så tænker man på, hvad det ellers kan være..
Nu er jeg desværre ikke ret meget i tvivl om, at det hænger sammen med herpes, og for mig giver det også meget god mening, når det netop er en infektion, der manifesterer sig i nerverødderne. Jeg har haft sygdommen i et halvt års tid, og har fået medicin 2 gange - den ene gang er jeg usikker på, var nødvendig, men der panikkede jeg ved det mindste tegn og skulle bare have noget af frygt for, det skulle blive ligeså slemt som første gang. Det har jeg heldigvis ikke oplevet, og nu tager jeg ikke medicin for det. Efter min overbevisning tror jeg på, det er bedst at lade det brænde igennem det første stykke tid, så man får muligheden for at danne antistoffer.
Anyway, for at forsøge at komme med lidt positiv respons, du rent faktisk måske kan bruge til noget :)
Jeg synes, smerterne reduceres ved motion. Det er svært at komme afsted, fordi man har allermest lyst til at blive under dynen, men for mig gør det altså, at de går i ro. Endvidere prøver jeg så vidt muligt at spise vitaminpiller og fiskeolie hver dag. Jeg har også snakket med en sygeplejerske, jeg kender personligt, at hun har sagt, at man godt kan opleve sådanne smerter efter en virusinfektion, men mente, normalen var nogle mdr. Så dit har jo varet lidt længere.. men måske er der håb, når du kommer lidt længere i processen? Tænker i hvert fald, det er vigtigt at holde håbet oppe om, at det nok skal blive bedre, selvom det til tider er svært :)